Kære Departement for Erhverv
Vi har afholdt workshops og arbejdsgruppe møder for at bearbejde en høring til loven.
Der har været afholdt workshop i, Sisimiut, Maniitsoq og Kangerlussuaq.
Her er feedback til jeres høring:
Det er positivt at der kommer en turismelov, og det er godt at der ville kunne sættes en standard og krav overfor dem der ønsker at have virksomhed indenfor turismen.
Det er uklart hvem loven skal være for, men det virker til at loven er for Selvstyrets administration, og for at de skal kunne detail styre turismen. Det er for meget til fortolking, og det er en reel bekymring at hvis den forkerte sidder på minister posten, at de virkelig kan gøre skade fordi turisme loven vil tillade det.
Et centralt element i processen med at forbedre lovgivningen bør være implementeringen af mere direkte dialog mellem lovgiverne og turistoperatørerne. Det anbefales kraftigt at arrangere høringer, hvor embedsmænd / Naalakkersuisoqarfik, der har udarbejdet lovgivningen, møder fysisk op i hver by inden for kommunen. Disse møder vil give operatørerne en bedre forståelse af lovgivningens formål og intentioner og tilbyde en platform for at udtrykke specifikke lokale bekymringer og forslag til forbedringer. Derudover rejser forslaget om at indføre en "turistkonsulent" i hver by spørgsmålet om, hvordan administrationen vil håndtere den øgede arbejdsbyrde, som lovforslaget potentielt medfører. Hvis lovgivningen fører til en femdobling af administrative opgaver, bør der overvejes omfattende støtteforanstaltninger for at sikre, at hver by har de nødvendige ressourcer og ekspertise til at overholde de nye krav uden at kompromittere den service og støtte, som turistvirksomhederne har brug for.
Endelig bør en sådan proces også overveje muligheden for at tilpasse lovgivningen, så den ikke alene opfylder juridiske standarder, men også aktivt fremmer og støtter de unikke aspekter af turisme i Grønland. 
Kapitel 1:
Turisme definitionen bør være det samme på tværs af love her i landet. Koncessioshøringen har lidt bredere definition. Erhvervsturisme er også en stor turisme her i landet og bør også indgå.
Kapital 2:
Hvis formålet er at opnå bedre sikkerhed og sikre at det er lokale der skal tjene på turismen, så burde loven jo kræve sikkerhedsprocedure for de turer man har, og kræve autorisation fra virksomheder med udenlandsk ejerskab. Det skal være med god grund der påligges erhvervslivet mere administration og bureaukrati. Det er vigtigt at sikkerheden bliver bedre, og at indtjeningen sker her i landet.
Vi støtter de bestemmelser, der prioriterer lokale beboere i forbindelse med etablering af nye turistvirksomheder. Det skaber muligheder for lokalbefolkningen og styrker den økonomiske udvikling i regionen og Grønland.
Loven beskriver at der vil kunne tages handlinger uden varsel, men de skiver intet om sagsbehandlingstider osv. Det er en envejsgade fra Selvstyret, der er dybt uacceptabelt. 
Det vil kunne skabe forhold hvor turismeerhvervet vil have svært ved at kritisere Selvstyret og politikere, da autorisationen vil kunne fjernes med det samme og dermed ophøre virksomheder. Dette er ikke nødvendigvis utænkeligt, da vi har set Selvstyret fjerne en måned for trofæjægere, efter måneden var begyndt, og det førte til hårdere tider og en konkursramt virksomhed. Yderligere truede departementet for fiskeri og fangst med at fjerne yderligere en måned hvis der ikke bare blev adlydt. Ordlyden var specifikt ”husk at I er en mindre tal”. Derfor vil det ikke være utænkeligt at der i fremtiden vil kunne ske en sag, hvor der målrettes at lukke bestemte turer, destinationer eller operatører ned.
Hvis der skal være autorisation, så er det vigtigt det er nemt tilgængelig at finde ud af hvem der har autorisationen, ellers kan det blive noget tungere bureaukrati der minder børneområdet, hvor de skal skaffe børneattester, så skal turisme erhvervet fremover sikre rette autorisationer i forbindelse med samarbejde. 
§6 gør reelt set alle andre § ligegyldige. Loven skal være mere præcis og ikke så åben.
Selvstyrets administration skal udvides meget for at de skal holde deres egen ende, med alle de informationer de skal modtage og behandle. Vi ved fra trofæjagtsbranchen at Selvstyret ikke for læst de rapporter der kommer fra branchen, og nu ønsker man tilsvarende for resten af turisme branchen, og det vil kræve mange mande timer. Det kan godt være det er mindre papir arbejde end trofæjagtsbranchen, men vi kan ikke læse det ud af det her, da det kan drejes og vendes efter behag fra dem der nu sidder i administrationen eller ministeren. 
Kapital 3:
Partnerskaber udvikles ikke sådan, og det udelukker/besværliggøre udenlandske investorer.
Det vil reelt set sikre, at mindre ikke kan vokse, og at det kun er større selskaber der kan forblive og vokse.
Det er allerede meget svært udenfor Nuuk og Ilulissat, særligt fordi bankerne har større krav og højere renter når man først er udenfor Nuuk – i nogle tilfælde kan de bede om 18% i rente, og det kan ingen virksomhed jo leve på
Hvorfor ikke have krav om lokale partnerskaber, der skal udvikles, i stedet for en skrå 2/3 lov. Det er muligt at eje 1/3 og have vetoret i en virksomhed, eller kræve bindende aftale med et udenlandsk firma.
Hvorfor er andre brancher ikke ramt af lignende forslag? Bankerne er udenlandske, Pisiffik er udenlandsk, hvorfor skal turismen rammes? Selv Kalaallit Airport kan knap og nok leve op til det krav.
Desuden er der brancher som vil kunne blive truet på deres eksistens, da det kræver særviden/særerfaring for at kunne udvikle det, og det kan vi ikke uden dem, men med krav om partnerskab så vil vi kunne på sigt tage en del af det. 
Hvor meget kapital skal der løftes for at få købt de nuværende udenlandske andel ned, til at niveau der er lovligt via turismeloven? Det burde undersøges før det går i gang.
Kapitlet virker til at have til formål at indtægterne fra turistaktiviteter forbliver i landet, hvilket gavner den lokale økonomi og understøtter regional udvikling.
Lovgivningen vil sandsynligvis prioritere lokale aktører, men brugen af udenlandske agenter til specialiserede aktiviteter som heliskiing og fluefiskeri skaber udfordringer. Få lokale operatører har de nødvendige certifikater, hvilket gør det svært at samarbejde uden at oprette fælles virksomhed, især i Maniitsoq region og omegne. 
Vi ved at vores bygder opererer på et foreningsniveau når det gælder krydstogtsskibe, for at give det meste gennemsigtighed og undgå svindel. Krydstogtsskibe er siger også de helst ikke vil betale direkte til enkelte personer. Det skyldes at deres og vores erfaring, viser at bygden oftest begynder at spekulere og anklage koordinatoren, hvis pengene ikke ryger til en forening, hvor alle klart kan se hvor meget der kommer ind. Det kan skabe udfordring for de bygder hvis de skal stifte virksomhed for fortsat at kunne køre det på en måde, der ikke skaber splid i bygden.
Kapital 4:
Sikkerhed er et must, og det skal være på plads, så rigtigt godt at dette sikres med lov.
Paragrafferne er ikke tilstrækkeligt definerede, og operatørerne har svært ved at forstå, hvilke retningslinjer embedsmændene forventer. For at minimere administrationsarbejde for myndighederne kunne standardformularer for forskellige typer af operatører være en fordel, fx inden for søfart, guider eller hotelbranchen.

Kapital 5:
Hvorfor skal turisten ikke selv have forsikring?
Flere oplevelser og ture kan ikke forsikres i dag, hvordan skal det så løses?
Forsikringer er dyre, og skaber større udgifter på turer der end ikke sælger endnu.
Hvad med Waiver of Liability, er de så ubrugelige?
Skade på natur, hvordan skal det forstås, og hvordan skal det erstattes, det kan jo være helt uoverskueligt, det er alt for åbent for fortolkning.
Kapital 6:
Denne kapital er bare 100% åben til fortolkning og kan rumme alt.
Der kunne være om Leave No Trace i stedet, hvis der skal være noget, det må i øvrigt gerne gælde hele befolkingen også. Naturen skal vi værne og ikke bruge det som affaldsspand.

Kapital 7:
Uklart kapitel, og hvorfor skal det dækkes med afgift? 
Det bliver en dyr afgift da den skal dække meget, og turismeselskaber betaler også skat.
Der kan være konkurrenceforvridning i afgiften – får selvstyre ejede selskabet en meget mindre afgift?
 
Kapital 8:
Hvorfor skal der være tilsyn? Andre brancher oplever ikke tilsyn på samme niveau.
I kan ikke bryde grundloven, så godt i sagde i vil fjerne den under dialogmøde med ministeren.
Kapitel kan sikre lige vilkår for alle aktører og effektivt udelukke "pirater," der opererer på det sorte marked. Da særligt mange turer forgå ude i naturen, kan det blive svært at føre tilsyn. Det kan fører til væsentlig større krav om tilsyn, hvis det kunne kobles til jagtbetjente og styrke det, så vil det være godt, men hvis tilsyns niveauet bliver for lavt, så kan det blive en irritation der nemt undgås af ”pirater”.
Kapital 9:
Rød zone skal ikke lukke al erhvervsliv ude. Det går ikke. 
Zoner skal laves i samarbejde med kommunerne, og ikke bare være selvstyret alene der beslutter. Der er nogle kommunalplaner der også skal tages hensyn til.

Mvh.
Arctic Circle Business